EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
RYSSAR
SEX VECKOR TIDIGARE
Tack för mötet.
OSS HÖGKVARTER, JANUARI 1945
Det är bara vi här. Ni behöver inte ens viska.
-Vad kan jag göra för er? -Jag vet inte.
Okej, kom.
Vi sätter oss. Vill ni ha ett glas?
Nej, tack.
Jag gick till MI-5 och väntar på besked, men ingen har svarat.
Jag talade med en Kim Philby.
Jag vet inte. Philby kanske svarar er
för jag vet att britterna och amerikanerna samarbetar...
Jag borde berätta att detta hände när jag var berusad.
Det kan vara därför som MI-5 inte svarar.
De kan veta att jag brukar dricka och det är...
Alla britter dricker väl?
Ja. Och jag minns faktiskt allt som sas.
Och...
Ni herrar...
Ni amerikaner...
...räddar våra liv.
Vad pågår?
Vad händer?
Jag tror att regeringskansliet har en rysk spion.
Vad heter ni?
Phillip Jarvis.
Och er adress?
Ni kan lita på mig.
ÅTTA MÅNADER SENARE
Jerry Roxborough och Mark Stephens.
Båda är höga tjänstemän.
Är Stephens högre uppsatt?
Båda var på de privata kanslimötena '37 och '43 som det läcktes ifrån.
En eller båda kan vara mullvaden, men hon och jag lutar åt mr Roxborough.
Han har en vräkig bil som överstiger lönen.
Ja, han ger sken av att vara överklass. Men överklassen skyltar aldrig med pengar.
De har hål i tröjan och sånt.
Han talar tjusigt, men häromdagen sa han "opera".
Till skillnad från?
"Opra". Det bara... Vi skulle inte uttala det så.
Britter är så jävla snobbiga.
Och den andra kurren, Stephens?
-Han går i förtidspension. Frun är sjuk. -Ryssarna hade aldrig gått med på det.
Med eller utan sjuk fru. Jag satsar på Roxborough.
Jarvis, varför gav han inte dig namnen?
-Han blev mördad innan dess. -Men han lånade filerna en månad tidigare.
Han kanske inte litade på dig.
Han kanske ville vara säker.
Och det måste vi vara.
Och nu då?
Lär känna mr Roxborough.
Vinn hans tillit.
Jaha...
Ja.
Utmärkt.
Som tur är engelsmän mer hämmade än amerikaner.
Hon är antropolog också.
Jerry och jag ska se en matiné i helgen.
Och tills dess?
Jag håller ögonen öppna. Vi jobbar jämt. Det nya ministeriet gör det hektiskt.
Nationalförsäkringen.
Om du frågar mig...
...har mer än en kommunist infiltrerat staten.
Ja, fast försäkringen kostar inte mycket
och gör mycket för att eliminera onödigt lidande.
Hon var ju på vår sida.
Hon verkar väldigt beskyddande mot Attlees regering.
Pojkvännen har påverkat henne.
Sällskapar de?
Om de gifter sig, tänk vilken tillgång vi får.
Ja, så om du vill behålla henne, låt bli att irritera henne.
-Det gjorde jag inte. -Jo.
Det är en förförelseakt. Få dem att känna sig säkra.
Det finns väl andra sätt att behålla greppet?
Särskilt om de slår bakut.
Ja, det finns det.
God morgon, mr Roxborough.
God morgon.
Ursäkta.
Miss Garrick.
Jag får inte bort den!
Jo, det fungerar.
-Öppna dörren. -Ett ögonblick.
Men alla kommer märka den våta fläcken.
Rulla upp kjolen.
Ja.
Det fungerar.
Knyt den runt midjan.
Vad chict.
Ingen kommer märka nåt.
Tack.
-Dörren är låst! -Ett ögonblick.
Jag vill att alla ministerier bekräftar och dubbelkontrollerar siffrorna.
Tack till miss Symonds som hittade dem.
Klyftig liten sak.
Hon är rätt lång.
Vi förväntar oss en ny personalstyrka
på omkring 32 500 personer till det nya ministeriet.
Det är 8 000 fler än planerat,
och jag har ännu inte sett rapporter om var nedskärningar ska göras
från vare sig MoHA eller MoFP angående förstatliganden nästa år.
Jag måste få se prognoserna.
Det vi försöker göra är lika logistiskt komplext som att bygga pyramiderna.
Och vi har inga slavar.
Tack för maten.
Varsågod.
Jag borde gå.
-Jaså? -Jag har en hög av läsning.
De palestinska judarnas historia, arabernas historia...
Britterna i Palestina, turkarna, kanaanéerna, och så vidare.
Du...
Gå inte.
Det är fredag kväll.
"Får jag laga mat" var väl en kod?
För vad?
Fint ställe.
-Hyr du eller...? -Sköt du ditt.
Inte där.
Ursäkta.
Blommor!
Utmärkt observationsförmåga.
Förlåt, men jag försov mig. Ett ögonblick, bara.
Javisst.
Var är du uppvuxen?
I London.
-Du? -Utanför London.
Har du syskon?
En fråga, bara så att vi är på det klara.
Bad du om skjuts för att du gillar min bil?
Eller för att...?
Du vet.
För att...
Du vet.
Det är ett nöje att jobba med dig.
Trots det dumma ministeriet.
Det är så skönt att vara ute, som vänner.
Man slipper vara så neutral.
-Vad? -Vad hände?
-Är det motorn? -Ingen fara, vi stannar här.
-Den verkar fungera. -Jag vill inte skada den.
-Jag har en mekaniker. -I handskfacket?
Hans kort.
PHILLIP JARVIS-RUMMET
Vad snällt. Tack.
Vad roligt att ni kom.
-Hon försov sig. -Sen blev det motorproblem. Förlåt.
-Du var lysande. -När jag sjunger dör fåglar.
Goddag, miss Symonds.
Daska till honom.
-Vad sa? -Inget.
Tack för att ni kom.
Vi i Gilbert & Sullivan-sällskapet vet när det är dags att avsluta.
Men om jag får säga en sak till...
Jag ville ta tillfället i akt att minnas vår käre bortgångne vän:
Phillip Jarvis.
Han var en trogen medlem av föreningen.
Han är saknad.
Det bereder mig glädje att få tillkännage, som ni kanske märkte på vägen in,
att vi har avverkat all byråkrati...
...och döpt övningsrummet i hans minne.
Vart tog miss Garrick vägen?
Hon och Jarvis var...
Ursäkta.
Står allt väl till?
Naturligtvis.
Varför inte?
Jag blev också kär under kriget.
Varför skulle jag vara det?
Mr Roxborough sa att ni och mr Jarvis...
Jag beklagar.
-Han tycks ha varit underbar. -Mr Jarvis var en suput.
Han luktade som en.
Jag undvek honom.
Undvik kontorsskvaller, miss Symonds.
Jaha. Nej.
Inget till mig, tack.
Nästa vecka vill jag transponera ner dig lite.
Då ska jag till Dumbarton Oaks.
Freden är ingen ursäkt, Jarvis.
Den 21 augusti 1944, en dag vi kommer att minnas i historien
som stunden då de tre allierade nationerna möttes här
för att lägga grunden till en helt ny organisation:
Förenta Nationerna.
För att se till att krig förpassas till det förflutna.
Amerikaner, britter och ryssar...
-Klantskallar! -Ursäkta.
Bryt!
Amerikanska sängar är större.
De är ju större till växten.
Den riktiga superrasen.
Varför är de så långa?
Här borde jag sova.
Du delar rum med Jerry. Annars blir han misstänksam.
Han vet redan.
Nej, och jag vill inte att han ska veta, eller nån annan.
-Jag måste till undersekreteraren. -Ja ja.
Nej, jag måste...
Japp.
Ja, utmärkt.
-Och vet alla att vi börjar halv tio? -Ja.
-Drick. -Jag måste hem.
-Frugan är gravid. -Gratulerar. Underbart.
Du.
Kom. Det är ett viktigt tillfälle.
Vi skålar för brüderschaft.
-Kör till, men bara en snabb. -Ja.
Denna man, Attlee...
-Blir han premiärminister? -Jag vet inte.
Attlee är smart.
Han förstår att om det blir krig igen...
...dör alla.
Baserna i Mellanöstern.
England behöver dem inte.
Har du hört Attlee prata om huruvida vi behöver baser i Mellanöstern?
Vi är småfolket som försöker hjälpa till.
Vi har ledare, men det är vi rådgivare
som försöker hindra världen från att...
Men världen kommer att smälla igen
om ert folk på PWP-kommittén och Palestinagruppen jobbar...
Hur känner du till dem?
Stalin hör allt.
Jag försökte flytta på dig.
Du var orubblig.
Hoppas att ingen såg dig komma, och se till att ingen ser dig gå.
Jag måste berätta om i går.
Din prioritet borde vara gurgling och ett bad.
Min är att se till att alla är förberedda
för de historiska och viktiga mötena som man inte bör vara sen till.
Kör du hem flickan, Jerry?
Var försiktig.
-God kväll, Jerry. -Hej då.
Hur gick det?
Du bjöd inte in mr Roxborough, så jag antar att du fick allt du behövde.
Nej...
Både du och jag har dyrkat lås.
Jag fick upp handskfacket på Jerrys bil, obemärkt så klart, och han har en pistol.
-Många har pistoler. -Inte i England. Det är märkligt.
Vi hade vetat mer om du bjöd in honom.
Nån har ju du bjudit.
Det ser jag på lakanet.
En vacker kvinna som du får mycket lättare reda på hemligheter.
Du har en otrolig fördel.
Ja, men jag vill inte...
Var inte en liten flicka.
Var en stor flicka.
Du har makt.
Riktig makt.
Använd den.
Det är inte skamligt.
Du och Peter var älskande, men han hade sagt detsamma.
Det är så det går till.
Peter vet vad jobbet kräver av en kvinna.
Skäms inte för det.
Gör det du måste.
Jag fick reda på nåt annat också.
Jag tror att Priscilla Garrick och Jarvis hade en affär.
Hon förnekade det, men hon gjorde en avslöjande sak.
Vad?
Hon harklade sig.
Hon gör så när hon är nervös, men varför var hon det?
Hon kanske vet vad som hände och var...
...inblandad?
Men hon var inte med på mötena. Hon står inte med i handlingarna.
Men det var Jerry.
Det är kanske mer än en spion. Guzenko avslöjade 40 namn i Kanada.
Det var en hel spionring.
Vi trappar upp utredningen lite.
Jag dyrkade inte låset.
Jag har en nyckel.
Ingenting?
Inga hemliga lådor.
Inga buggar.
Stället är skitigt. Som i slummen.
Flickan sa att han låtsas vara aristokrat.
Kanske är han en hemlig medlem av proletariatet.
Ett dubbelliv.
Agentlivet.
Vet du vad?
När mr Roxborough kommer hem kan du väl ställa några frågor?
Se till att han talar sanning.
Ja.
Okej.
Rae, kan du kila ut och köpa en tårta till mr Stephens?
Det är inte mitt jobb.
Det är det i dag.
Det är väl så mamsen talar till tjänstefolket?
Den lilla damen ska till garaget i helgen. Lätt fixat, sa de.
Födelsedagsöverraskning till mr Stephens vid fem.
När jag får tillbaka henne kan vi köra ut på landet.
-Eller... -Har ni hört om mr Stephens födelsedag?
Ja! Hela kontoret har fått höra.
Eller så kan vi ta ett glas i kväll. Eller vilken kväll som helst.
Jerry, vi bör inte träffas socialt, med tanke på arbetet och allt det.
Det kan vi visst. Vi tycker om varandra och borde absolut träffas.
Vad löjligt!
-Allt väl? -Ja.
-Nicholas Sullivan. -Feef Symonds.
-Efter er. -Tack.
Ministern blev chockerad av förödelsen han bevittnade i Ryssland.
Han vill hålla ett tal i parlamentet om det ryska folkets lidande.
Han tror att det kan stärka relationerna som är ansträngda
av samtalen om hur de tyska tillgångarna ska användas.
Att smörja ryssarna tjänar inget till.
De föraktar det.
Jag vidarebefordrar MI-5:s hållning.
Jag tycker om idén.
Inte jag.
Det kommer rapporter jämt.
Kommunisterna rekryterar i Östtyskland. Efter de Gaulle styr de nu Frankrike.
Gruvstrejken i USA sker samtidigt som gruvarbetare i vårt land
har lämnat över en kravlista. "Arbetare, förena er" sker i detta nu.
Dessutom frågar de hela tiden om vår tillgång till uran.
Fjäska inte för mycket.
Så... Ett nej från MI-5. Vi vidarebefordrar det.
-Mr Stephens födelsedag. -Ja.
En fin gest, Feef.
Mr Stephens födelsedag.
Jag svarar.
Hallå?
Sätt i gång.
Ha den äran i dag
Tusan!
Förlåt.
Mr Pitt den äldre rusade in.
Ni hatar ju honom.
Öppnade han?
Nej, ni lämnade en springa.
Sitt.
Ett ögonblick.
Får jag ringa upp er, mr Leeming?
Vad är det med dig?
Du sa att du måste jobba för en kvinna, att mr Hennessey kladdar...
Men på fem röda är mr Roxborough redan distraherad.
Kvinnor måste vara dubbelt så duktiga.
Det är sant.
Gör dig mindre attraktiv.
Vet jag inte hur man friserar håret?
Eller hur rouge framhäver benstrukturen?
Vet jag inte hur man klär sig?
Det är fel sorts uppmärksamhet.
Ha inget privatliv på arbetet.
Det är en order.
Och om du vill ha ett råd... Ha inget privatliv alls.
Du är skärpt.
-Du blir bortslösad som fru. -Jag vill inte bli gift.
Det har jag aldrig velat.
-Det finns oerhörda möjligheter här. -Jag vet.
Åter till arbetet.
Min mor är bara en hustru.
Nu dricker hon för mycket.
Jag beundrar er.
Vilken löjlig plan! Jag var inte ens där när tårtan presenterades.
Telefonen ringde.
-Hon tog mig nästan på bar gärning! -Men du hade en plan och en ursäkt.
Ett briljant sätt att använda katten.
-Om jag får sparken blir jag oanvändbar. -Bli det inte.
Jag mötte nån i dag.
Nicholas Sullivan från MI-5. Jag vill berätta vad som pågår.
Han är anti-Ryssland, och jag tror att jag eller båda...
Absolut inte.
Varför? Vi är på samma sida.
MI-5 och MI-6 är antingen inkompetenta eller infiltrerade.
Inte mr Sullivan, tror jag.
Du skulle ha hört honom säga att vi inte ska fjäska för ryssarna.
-Och jag tänkte... -Vad? Säga: "Hej, jag är spion?
Jag har rapporterat om mina landsmän till en amerikansk agent."
Berätta inte för nån om vad du är...
...eller vad vi gör.
Annars?
Tro det eller ej, jag försöker skydda dig.
Du gör inget vidare bra jobb. Jag känner mig inte trygg.
Bara idioter gör det.
Jag var med nån annan, innan vi möttes.
En amerikan.
-Det gör väl inget att jag säger det? -Nej.
Jag höll faktiskt av honom.
Men han var nog inte så snäll.
Snäll är...
...så tråkigt.
Ja, jag vet.
Men det är trevligt.
Vad gör du? Gör inte så.
Ingen fara.
Kan jag ringa nån?
Ingen familj?
Ingen?
Mina bröder dog i kriget.
Jag borde också vara död.
Jag var tvungen att särskilja mig.
Har man gått på universitet blir man för viktig för strida.
Det kvittar.
Jag ansågs vara stöddig.
Så säger de borta i East End.
Det är bara nåt jag brukar göra.
Sitta i bilen med pistol.
För...
Ibland känns världen så mörk.
Känner du nånsin så?
Jag tänker inte göra det.
Och hyresvärdinnan ska inte behöva städa upp det.
Mörkret?
Ja.
Visst är det hemskt?
Men ett parti hjälper alltid till.
Ja, det hjälper med party ibland.
Med massor av söta flickor.
Nej.
Partiet. Kommunistpartiet.
Nej.
Det är inget för mig.
De knackade alltid på när vi var barn. Mamma slängde dörren i ansiktet på dem.
"Jag röstar inte på kommunistjudar."
Hon var stolt, min mamma.
Förra helgens framträdande var bra,
men om vi vill få dem att ramla av stolen behövs bättre artikulation.
Tre, fyra!
Får jag växla några ord om miss Symonds?
Jag är nyfiken på varför hon lämnade Bostadsministeriet.
Du ville ha henne.
Hon sa att du tog dig friheter med henne.
Men jag tror att det är osannolikt, så jag ville prata om det.
Varför är det osannolikt?
Du verkar inte vara den typen.
Hon är...
...en attraktiv flicka.
Jag har nog...
Jag tog mitt intresse för långt.
Jag ska be henne om ursäkt.
Hon är...
...så söt.
Jag tycker om söta flickor.
Kommer du, David?
Mr Roxborough lever alltså dubbelliv.
Men inte som spion.
Vi har missat nåt.
Jag måste ta en till titt.
Tack.
ARKIVERAT MATERIAL
MASKINSKRIVARE: R.S.
De vill att kungens tal ska bekräfta nationalisering av transport,
elektricitet, bränsle och sjukvård nästa år.
Det är för mycket för nästa år.
Ursäkta.
Jag måste säga...
Du är en trevlig flicka, och jag vägrar acceptera ett nej.
Jerry...
Förlåt, men jag har börjat sällskapa med nån.
Va?
Så du ville bara ha skjuts. Jag frågade dig, och du ljög!
Jag är ledsen. Saker och ting förändrades.
Små flickor...
Vill du åka i en fin bil?
Akta dig för att ge föraren en blick...
...eller visa benen.
Så att föraren inte missuppfattar det.
Får jag berätta en hemlighet?
Självklart.
För det plågar mig.
Du kommer tro att jag är galen.
Men jag tror att...
...ryssarna har planterat nån hos oss.
-Du är galen. -Jag tror att det är Roxborough.
Eller Stephens.
Men jag kan inte...
...förmå mig att berätta för nån.
Jösses, bara tanken! De är goda män.
Jag bara...
Det är ofattbart.
Se så.
Vad händer med dina ögon?
Inget.
Men...
Varför är vi inte säkra nånstans?
Han vill inte säga något ändå.
Och han misstänker inte mig.
-Jag tyckte att jag borde nämna det. -Ja.
-Vad ska jag göra? -Jag tar över nu.
Snälla.
Varför snälla?
Snälla?
Det är inget att oroa sig för, kamrat.
TILLHÖR REGERINGSKANSLIET